Odzadu 
Pavel Beneš
 
Publikace Pavla Beneše je autorským výtvarným projektem, který je zcela v souladu s náplní ediční řady Projekty věnované reflexi současného vizuálního umění a designu. 
Koncept publikace je mimořádné komplexní vzhledem k tomu, že autor se prezentuje nejen jako výtvarník a grafický designér, ale zároveň jako autor většiny textu a pedagog, přičemž všechny tyto role pojímá jako neoddělitelné. Publikace díky tomu nabývá zároveň rozměrů osobní výpovědi člověka, který je všestranným umělcem a aktivním glosátorem okolního světa. Tomu je do značné míry podčiněna textová složka publikace, která se zcela funkčně nevyhýbá expresivnímu slovníku, subjektivním pohledům na praxi grafického designéra a akademického pracovníka. 
Autor v úvodu akcentuje fragmentálnost a zdánlivou disherenci konceptu publikace, komunikuje s recipientem jako partnerem vizuálního a literárního dialogu a nabízí mu aktivní percepci textu – lexivizuálního komunikátu, jehož struktura vybízí k selektivnímu přístupu a „přeskakování“ stránek, stejně jako ke kontinuálnímu čtení. Čtením v tomto případě rozumíme nejen percepci verbálního sdělení, ale percepci textu v širším slova smyslu z hlediska vizuální komunikace, kdy formální a obsahové aspekty sdělení jsou v synergické rovnováze. 
Sémantickou rovinu výrazně podporuje i volba rozmanité typografie, kterou autor využívá s hlubokým pochopením jejích zákonitostí ve vztahu k předávané informaci. Hra s jazykem a jeho textovou a typografickou prezentací není samoúčelná, stejně jako autorova proklamovaná úcta k tradičním médiím tvorby – kresbě a klasickým grafickým a polygrafickým technikám. Na druhé straně je patrné, že autor si je plně vědom potenciálu médií nových. Ač bytostný kreslíř a grafik, naznačuje důležitost informačních technologií v oblasti vizuální komunikace. Daří se mu přesvědčivým způsobem prezentovat práci grafického designéra jako permanentní proces, který by měl být ukotven v zákonitostech oboru, aniž by se zříkal flexibilty a rezignoval na nejnovější impulsy přicházející ze sfér, které se primárně nevymezují jako výtvarné. Tato multidisciplinární prostupnost a flexibilita jsou v Benešově případě vždy doprovázeny vědomím odpovědnosti za další vývoj (nejen) oboru, s čímž souvisí i nepřehlédnutelné edukativní a inspirativní poselství publikace. Četné přesahy a autorův smysl pro humor a sebeironii jsou zárukou, že publikace osloví nejen odborníky a studenty grafického a vizuálního designu, ale i širší veřejnost, aniž by tím trpěla vysoká výtvarná a myšlenková úroveň. 
Publikace je zároveň do značné míry bilanční, a proto vítám biografické údaje, které jí dodávají příslušný rámec, stejně jako rekapitulace citovaných grafických děl. Otázkou ryze formální je absence paginace v textu, který jsem měl při psaní posudku dispozici. Nicméně předpokládám, že vzhledem k charakteru komunikátu, u kterého je nemyslitelné posuzovat psaný text izolovaně od výtvarného zpracování, šlo o pracovní verzi, která bude dále precizována. 

PhDr. Jaroslav Polanecký PhD., 
teoretik umění a vysokoškolský pedagog